-Vill du åka hem? -Ja.
Det är Himalaya! Hur länge har jag talat om Himalaya?
Alltför länge. - Hjälper du mig när vi kommer fram, Horst?
-Naturligtvis. -Sluta, lngrid!
ÖSTERRlKE 1939
Vi gör det bästa av situationen.
Var är idioten som skulle möta oss?
Akta. Akta, akta!
-Mr Harrer?. Jag har era biljetter. -Jag är sen. Visa mig till mitt tåg.
Nej, nej. Jag är Peter Aufschnaiter. Jag leder expeditionen. God dag.
Där är vår berömdhet. - Mr Harrer!
Reichssportführern ser en stor tysk hjälte i gruppen som en ära.
Tack, men jag är österrikare.
Men som framstående medlem av det nationalsocialistiska partiet-
-är ni väl stolt över att sätta vår flagga på toppen av Nanga Parbat?
-Lobenhoffer?. -Hans Lobenhoffer.
Lutz Chicken.
Och en bild med er vackra hustru.
-Och ni är...? -Horst lmmendorf, vän till familjen.
-När kommer den lille? -När min man når baslägret.
Tack.
Varför skriker du inte ut våra problem över hela landet?
Jag går ombord nu. Är det något du vill säga?
Då så.
Ge dig iväg nu.
Vi ses om fyra månader.
-Ta väl hand om henne, Horst. -Jag lovar, Heinrich.
Mr Harrer?.
Vi kommer att resa 800 mil. l lndien sätter vi kurs mot Himalaya-
-och världens nionde högsta berg: Nanga Parbat.
Tyskarna kallar det Unserberg, ''vårt berg''.
Fyra tyska expeditioner har försökt bestiga det och misslyckats.
Elva bergsbestigare har dött i stormar och laviner.
Besegrandet av Nanga Parbat har blivit en nationell besatthet.
En fråga om tysk stolthet.
29 juli 1939. Vi har redan nått läger 4 på 6 700 meters höjd.
Nu väntar Rakhiot-glaciären och en svår klättring upp för isfallet.
Den lille måste vara minst en månad gammal nu.
Jag har varit förvirrad och orolig.
Jag kan inte klättra med sedvanligt självförtroende.
Heinrich!
Är du oskadd?
-Heinrich! -Helvete! Helvete, helvete!
-Är du oskadd? -Ska vi komma ner?.
Jag tappade ett skojärn. Fortsätt.
Vädret blir sämre. Vi borde ha lina.
-Skadade du dig när du föll? -Bara en skråma. Jag går först.
-Stenar! -Se upp där nere!
Håll i mig!
Heinrich!
Har du mig?
Håll i mig!
Jag är på väg.
Du borde ha sagt hur illa det var.
Jag borde titta på det. Jag kan sy ihop det.
Det är inte ditt problem.
Jo, det är faktiskt mitt problem. Det är mitt liv.
När du döljer svåra skador och riskerar mitt liv är det mitt problem.
-Jag räddade dig. Så håll mun! -Det är inte din sak...
Håll mun!
Nästa gång du ljuger om en skada, Heinrich, får du lämna gruppen.
Du kan ju försöka.
Den 4 augusti, läger 5. Vi har haft flera svåra stormar.
Gruppkamraterna fruktar laviner, så vi har legat stilla i flera dagar.
Aufschnaiter borde utnyttja det och slå läger högre upp.
Men det tycker inte han. Den idioten.
De andra har inget emot att sitta sysslolösa och vänta och hoppas.
Så mycket tid för att ifrågasätta sig själv är inte nyttigt.
Jag börjar tycka att expeditionen var ett misstag.
Spring! Lavin! Ta skydd!
Lämna kvar allt!
Sätt ner den!
-Vi går ner nu! -Skicka ner dem till läger 2.
Jag går upp ensam. Ge den bäste en chans.
-Han påstår att han är bäst. -Jag kan vara i läger 6 i kväll.
-Vi går ner nu. Tillsammans! -Jag vill ha toppen!
Det är en order! En order!
Följ mig!
En Dalai Lama-bild. Bra skydd. Ta den, sahab. Den skyddar dig.
-Nej, det betyder inget för mig. -Bra skydd. Dalai Lama-bild.
Ta den, sahab. Bra skydd för dig. Dalai Lama-bild.
God dag, herr Harrer.
Hoppas tyskarna lämnar Polen lika snabbt som ni lämnade ert berg.
Det kan spara fängelsetid för er.
-Vad är det här?. Vem är ni? -Jag måste tyvärr gripa er.
-För att jag inte nådde toppen? -Nej, dessvärre.
England och Tyskland har förklarat varandra krig.
Alla fientliga medborgare på brittisk mark är nu krigsfångar.
Dehra Dun Krigsfångeläger
-Halt eller jag skjuter! -Upp med händerna!
Jag är österrikisk alpinist. Jag struntar i ert dumma krig.
Jag kan gå själv. Jag går själv! Det är rena förolämpningen.
Ni får inte sista ordet! Svin! Ni är svin, hela högen!
Den 15 oktober 1939.
När vi kommer till fånglägret lovar jag mig själv en sak.
Jag ska ligga bredvid lngrid före det nya årets sommarsolstånd.
Himalaya ligger framför ögonen. Man kan rymma och gömma sig där.
Oktober 1940
Mitt fjärde rymningsförsök för mig inte närmare målet.
Hur långt kom du den här gången?
Jag har bara uppnått en tvivelaktig berömmelse bland medfångarna.
Min älskade lngrid...
Om bara handen kunde uttrycka det som finns i mitt hjärta.
Jag har hört att vakterna postar brev åt dig.
Kan du posta det här?.
Tack.
Heinrich, har du läst den här boken? Vi lånade den till dig.
-Vi måste få tala med dig. -Om vad då?
Om det här.
-lmponerande. När rymmer ni? -Efter monsunen. Och du?
Jag ser att ni valt min rutt. Genom Tibet.
Det fåtal utlänningar som försökt har aldrig återvänt. Lycka till.
-Vill du följa med? -Varför det?
-Du är vår rymningsexpert. -Vi behöver din erfarenhet.
Snälla ni. Sluta med er pinsamma parodi.
Efter dina rymningsförsök skärps bevakningen.
-Det gör livet svårt för oss andra. -Jag reser hellre ensam. Tack ändå.
Brevbäraren var här.
Käre Heinrich. Skriv på skilsmässo- papperna och skicka till min advokat.
Horst och jag gifter oss så fort skilsmässan är klar.
Din son Rolf Harrer föddes när du besteg berget.
Han är nu två år och kallar Horst pappa.
När han är gammal nog får han veta att hans riktige far dog i Himalaya.
Det blir mest barmhärtigt eftersom du inte ville ha barnet.
Jag vill inte lösa våra problem som du föreslog.
De löstes när du lämnade Österrike.
Jag beklagar att du sitter fängslad-
-och hoppas att det hemska kriget slutar snart för allas skull. lngrid.
Jag följer med er.
Är det här er plan?
Enligt min ringa mening är den idiotisk.
Eftersom du är så ringa ber vi inte om din åsikt.
Vik upp kartan. Vänd dig om. Ryggen mot grinden. Vik upp kartan!
Vänta på mitt tecken. Fortsätt prata.
Kusten är klar.
Öppna grinden!
Ordna det här. - Öppna grinden!
Jag fortsätter ensam. Så lycka till.
Första rymningen från fånglägret, den 1 8 november 1939.
Rolf Harrer är tre och en halv månad gammal.
Jag fyller 30 år, den 6 juli 194 1.
Rolf Harrer är precis 1 år, 1 1 månader och 26 dagar.
Sista rymningen från Dehra Dun. Rolf Harrer...
Norra lndien
Ta två och gå och lägg dig. Jag skickar en räkning i morgon.
-Vad gör du här?. -Jag saknade dig så, Heinrich.
Jag tänkte att jag skulle hälsa på.
-De andra då? -ltalienarna blev tagna vid Nelang.
Lutz och Hans blev sjuka och tvingades vända tillbaka.
-Det var tråkigt att höra. -Du är säkert helt förkrossad.
Får jag utnyttja din generösa natur och övernatta här?.
-Varsågod. -Tack. Oerhört vänligt av dig.
-Gott. -Har du en tiomannaorkester med?
Just det... Jag hörde att japanerna har dragit sig tillbaka till Shanghai.
Även om du når kinesiska gränsen får du svårt att hinna ikapp dem.
-Jag struntar i om de är i Tokyo. -Då kommer du inte hem till Österrike.
-Det ska jag inte. -Vad då?
-Jag tänker inte åka hem. -Varför inte det?
lngen särskild anledning.
Men hälsa min fru att två år i ett fångläger är som fyra års äktenskap.
Jag är glad att slippa båda.
Jag åker inte heller hem. lnte förrän detta skamliga krig är slut.
-Vart är du på väg? -Till Tibet. Och sedan till Kina.
För att se om jag kan få arbete där.
-Och du? -Det är 2 058 km till Kinas gräns.
Bara 68 till Tibet.
Lång väg att gå med så tung last.
-Det är bara mat. -Just det.
Min mat.
Vad synd. Bergen är förrädiska. Det finns glaciärer man måste över.
Med en lina kan jag rädda dig.
Med tanke på din insats senast ärjag säkrare utan dig.
Naturligtvis.
Men du har fel ifråga om avståndet till Tibet.
Enligt mina beräkningar är det 65 km.
Ska vi slå vad om ett kilo mat?
Du har bara torra kex, Heinrich.
Men jag har rätt och vinner vadet.
Tibet- världens tak.
Man får känslan av en medeltida stenborg som höjer sig i Asiens mitt.
Det är världens högst belägna och mest isolerade land.
Där ligger det. Tibet.
-Exakt 68 km. -Jag gratulerar.
Tråkigt nog har du ätit upp hela din vinst.
Ja. - Bara le och säg ja. Det är bäst.
Otroligt vad man lär sig i fängelse, va?
Tibet.
-''lnga utlänningar i Tibet''. -Snälla ni.
lnga utlänningar!
Snälla ni!
Ja, ja... Tack. Ja, naturligtvis.
lngen översättning behövs.
-Vissa är glada över att se oss. -Låt det inte stiga dig åt huvudet.
Tibetaner klappar händer för att driva iväg onda andar.
Vi måste hitta mat...
Nej, tala med garpon.
Det är en profetia-
-som står här i den trettonde Dalai Lamas testamente-
-att Tibets religion och styre kan angripas av främmande styrkor.
Om vi inte vaktar vårt land dör munkar och kloster förstörs.
Statens jord och egendomar beslagtas.
Dalai Lama och alla troende försvinner och blir namnlösa.
Förstår ni nu varför vi inte välkomnar utlänningar?.
Ja, men vi kom inte för att hota eller skada. Vi vill bara ha mat...
Hans höghet...garpon.
Ers eminens... Vi är glada över att få träffa er.
Vi ville be om ursäkt... - ''Ursäkt''?
Och ge er denna väldigt speciella gåva.
-Ni har inget som jag vill ha. -Det är från oss.
Länge leve hans helighet Dalai Lama.
Tack för bilden. Gå tillbaka till lndien!
Två dagar över Tibets västra gräns och vi blir vänligen utsparkade...
Vägvisarna har order att följa oss till lndiens gräns 40 km bort-
-och skjuta oss om vi försöker rymma.
-Det måste betyda ''goddag''. -Bara de inte försöker kyssa mig.
Vi måste köpa mat. Jag är pank.
-Titta inte på mig. -Vi måste äta. Vet du vad klockan är?.
Nej, nej! Min far gav den till mig närjag hade bestigit Mont Blanc.
Alla har bestigit Mont Blanc. En sådan klocka hade jag bytt bort.
-Var har du fått jackan ifrån? -Kommunistiska soldater från Kina.
De ger mat och pengar. Mycket snälla.
Mycket snälla...?
Tycker du om militäruniformer?.
Jag har tyska arméstövlar. Till dig. Ja? Tyska arméstövlar. Vänta.
Ge mig de här till vakterna. - Titta!
Så där. Tycker du om dem?
Tycker du om dem? Mycket rejäla.
Ska jag visa hur tyska soldater marscherar?.
Man måste ha den här minen.
Nej, nej! Kom nu.
Just det. Stopp!
Du var jätteduktig. - Du måste öva.
Nu ska jag visa hur tyska soldater springer.
Stå så här. Så här.
Stå så!
Gissa vad... Kusten är klar.
Vet du vad klockan är?.
Tror du jag trivs så bra i ditt sällskap att jag betalar för det?
Att en hjälte som du inte behöver bidra?
-Har du något problem, Peter?. -Vad var det du sa på basaren?
''Om jag hade en sådan klocka hade jag bytt bort den.''
Du har inte en.
Ditt satans lögnaktiga svin! Du har tre!
-Det är skräp från italienska fångar. -Det skiter jag i!
-Vet du inte vad principer är?. -Vilka principer?.
Vill du ha en klocka? Ta en då. Och behåll dina principer.
Se på dig! Du ertappas med att vara självisk och triumferar skadeglatt.
Du uppför dig som en kärring. Vad vill du?
Prova att be om ursäkt. Eller känna lite ånger.
Eller torka bort ditt hånflin!
Ta din sketna klocka och håll mun!
Jag behöver ingen moralpredikan från en frustrerad expeditionsledare.
lnte konstigt att du alltid är ensam. lngen står ut i ditt vidriga sällskap.
Snälla du...ta dem.
Det var fel av mig att gömma dem.
-Behåll den här. -Nej...nej.
Jag var inte värd den heller. Ta den du.
Han är tre och ett halvt år nu.
Snart säger hon till honom att jag dog i Himalaya.
-Och det är lika bra det. -Varför det?
Hellre en död far än en usel far.
Skriv ett brev till honom.
Låt honom få veta att du lever.
New York.
Venedig.
-Paris. -Ers helighet, var är ni?
Det är dags för er lektion.
Var är ni, ers helighet? Det är dags för er lektion.
Käre Rolf Harrer.
Jag är en person du inte känner och en människa du aldrig träffat.
Men du upptar mina tankar och mina känslor-
-i det avlägsna land som jag befinner mig i.
Om du kan tänka dig en plats dold för världen-
-bakom murar av höga, snöklädda berg-
-och oerhört rik på dina drömmars märkliga skönhet-
-då vet du var jag är.
Här i Tibet tror människor-
-att långa vandringar till heliga platser renar onda gärningar.
Ju besvärligare vandring, desto djupare rening, tror de.
Jag har i många år vandrat från en avlägsen plats till nästa.
Lika länge som du har levt.
Jag har sett årstiderna växla och vildåsnor gå söderut på vintern-
-för att springa tillbaka över fälten när våren kommer.
Här, där tiden står stilla, verkar det som om allt rörde sig.
Jag själv också.
Jag vet inte vart jag ska eller om mina onda gärningar kan renas.
Jag har gjort mycket som jag ångrar.
Men när brevet är slut hoppas jag att du förstår-
-att avståndet mellan oss inte är så stort som det verkar.
Med djup tillgivenhet, din far Heinrich Harrer.
Upp med dig. Peter?. Upp med dig!
Herregud...
Du kan ta mina.
Gulhår... Gulhår!
-Nej, nej! Vi har ingenting! -Ge mig pengar!
Vi har ingenting ni kan få!
Vänta! Vänta!
Vart är ni på väg?
-Vart ska ni? -Till Lhasa.
Jag har ett tillstånd.
Jag har ett tillstånd till Lhasa.
Förstahjälpen-låda lnventarielista
Det passar sig inte för Tibets andlige ledare att spionera på folk.
För en månad sedan trodde vi att banditerna skulle döda oss-
-och i dag har vi nått fram till den förbjudna staden Lhasas portar.
Lika svåruppnåeligt som Mecka-
-och lika lockande, eftersom den är stängd för alla utlänningar.
Även i vårt usla tillstånd-
-känner vi lockelsen från Tibets heligaste stad, Dalai Lamas hemstad.
Bara ett fåtal utlänningar hade trängt in i dess gåtor.
DAGEN D FÖR DE ALLlERADE
-Är det slut? -Nej, kriget är inte slut.
Ni får gärna stanna på lunch om ni vill.
Det gör vi mycket gärna.
Jag heter Tsarong. Välkomna till mitt hem.
Jag heter Peter.
Ärade hovmarskalk, jag anhåller om audiens hos regenten och kabinettet.
Det gäller två utlänningar som kommit till Lhasa.
Med all respekt...
Vill ni stoppa kineserna från att rekrytera politiska anhängare-
-så är ert krav om att de ska sluta muta munkar-
-inte den mest effektiva taktiken.
Jag bad om ministrarnas åsikt, inte en enkel sekreterares åsikt.
Naturligtvis. Förlåt mig.
Du kan gå nu. Översätt brevet som det är skrivet.
Naturligtvis.
lnser ni hur få som hade överlevt den färden? Vi bör respektera dem.
Skickar vi tillbaka dem till lndien hamnar de i fängelse igen.
De har inget syfte här, ingenstans att bo.
Jag erbjöd dem att bo i mitt gästhus. Om ni låter dem stanna kvar i Lhasa.
Bo hemma hos dig? Men varför?.
Måste man ha skäl för att hjälpa nödställda?
Jag tror hon sa ''du luktar illa''.
Ni behöver inte presentera er. Jag vet vilka ni är.
Jag heter Pema Lha-ki.
Ngawang Jigme vill ge er en present, så klä av er.
Sätt igång. Jag har inte hela dagen på mig.
-Det var vänligt av Ngawang Jigme. -Vem är han som är så omtänksam?
Han är kabinettssekreterare. Han vill ge er nya kläder.
Välj det plagg som ni helst vill ha.
-Är du sömmerska? -Jag är skräddare.
Den enda i Lhasa som varit i Calcutta och kan sy dessa löjliga kostymer.
Jaha... Ska jag välja en?
Ja, välj den ni vill ha.
-Kan du sy vilken som helst? -Ja.
-Har du sytt den här?. -Ja.
-Den är fin. -Tack.
-Tycker du om den där?. -Visa mig vilken ni vill ha.
Jag tar den snygga tweedkavajen och sportbyxorna i ylle, tack.
-Ett bra val. -Tack.
Och ni, herrn?
-Du kanske kan välja åt mig. -Tack.
Ta av er chu-pan. Jag vill ta mått.
Stå still, är ni snäll.
Så där...
-Stå still. -Förlåt.
-Rör er inte. -Förlåt mig.
-Så här faller man aldrig. -Det är idiotiskt att gå upp för berg.
Nej, inte så idiotiskt.
Men det här...
Varsågod.
Det var efter att jag hade bestigit Eigers nordsida.
Jag fick guldmedalj i OS. lnget viktigt...
Det är ännu en stor skillnad mellan vår civilisation och er.
Ni beundrar mannen som gör allt för att nå toppen i alla avseenden.
Vi beundrar mannen som överger sin fåfänga.
Den vanlige tibetanen hade aldrig fått för sig att göra något sådant.
Mina herrar... Mr Aufschnaiter och mr Harrer?.
-Har vi träffats? -Nej. Jag heter Ngawang Jigme.
-Ngawang Jigme... -Naturligtvis. Förlåt oss.
Tack för er generösa present. Det var helt underbart. Tack.
Varsågoda. Auf Wiedersehen. Jag är säker på att vi ses igen.
KINESlSK BESKICKNING
Du kanske kan hjälpa oss och förklara varför ministrarna kräver-
-att den kinesiska regeringen ska sluta ge generösa bidrag-
-till tibetanska kloster.
Väcker våra gåvor missnöje i din regering?
Jag kan inte tala för regenten eller för ministrarna, ers excellens.
-Jag är bara en enkel sekreterare. -lnte så länge till, förmodar jag.
Sätt dig.
Sätt dig!
En så begåvad man kan inte vara nöjd med att bara översätta brev.
Din diplomatiska skicklighet hade belönats rikligen här.
Att tjäna mitt land troget är tillräcklig belöning, ers excellens.
Jag anhåller om att få gå.
God dag, Heinrich.
Vi verkar båda behöva en duktig skräddare i dag.
Ja, jag har...
Sätt dig.